On välja arvutatud, et iga meeleoluhäirete raviks, mis kaugeltki ei tähenda ainult tablettide määramist, kulutatud dollar tuleb rahvamajandusse tagasi neljakordselt. Vaimse tervise häiretel ei ole ainult otsesed tagajärjed, vaid ka kaudsed, mida siin ei arvestata – näiteks mõju füüsilisele tervisele stressi või tervisekäitumise kaudu, samuti mõju teistele inimestele.
Keda huvitab vaimse tervise uurimine ja miks?
Seega kindlasti ei ole rahvastiku vaimse tervise uurimine vaid teadlaste erahuvi. Vaimse tervise poliitika arukaks planeerimiseks on vaja teada, millised on psüühikaprobleemide riski- ja kaitsetegurid, millised on haavatavamad elanikkonnagrupid, kuidas ebatavalised sündmused ja kriisiolukorrad mõjutavad vaimset tervist, millistest vaimse tervise teenustest tuntakse puudust. Ainult sellised teadmised võimaldavad teha põhjendatud otsuseid.
Teadmised rahvastiku vaimsest tervisest on vajalikud ka spetsialistidele, kes igapäevatöös selle teemaga kokku puutuvad ja inimesi aitavad: perearstid, psühholoogid, psühhiaatrid, sotsiaaltöötajad jne. Täpne ja usaldatav teave aitab neil vaimse tervise probleeme kiiremini ära tunda ning nende vältimiseks või ennetamiseks anda paremat nõu.
Uuringusse kutsutakse 20 000 elanikku
Sellise süsteemse teadmistebaasi loomise eesmärki täidabki Tervise Arengu Instituudi ja Tartu Ülikooli koostöös läbi viidav rahvastiku vaimse tervise uuring (www.tai.ee/rvtu), kuhu on kutsutud osalema 20 000 inimest, kes annavad sellega oma panuse esimesse nii põhjalikku ülevaateuuringusse Eesti rahvastiku vaimse tervise olukorrast.
Uuringus keskendutakse nii inimeste heaolule, psühholoogilistele probleemidele, stressile ja emotsioonidele, vaimse tervise teenuse kasutamisele, tervisekäitumisele kui samuti toimetulekule koroonapandeemia ajal.