Uurimus, mis avaldati ajakirjas Nature Communications, oli osaliselt rahastatud Suurbritannia riikliku tervishoiu- ja hooldusuuringute instituudi (NIHR) Maudsley biomeditsiiniliste uuringute keskuse ning USA riikliku tervishoiuinstituudi (NIH) poolt.
Umbes kaheksa protsenti meie genoomist koosneb järjestustest, mida nimetatakse inimese endogeenseteks retroviirusteks (HERV-id). Need on niiöelda jäljed muistsetest viirusinfektsioonidest, mis toimusid sadu tuhandeid aastaid tagasi. Kuni hiljutise ajani arvati, et need «fossiilviirused» on lihtsalt rämps-DNA, millel ei ole kehas olulist funktsiooni. Kuid tänu genoomika edusammudele on teadlased nüüd avastanud, kus need fossiilviirused täpselt DNA-s asuvad, mis võimaldab meil paremini mõista, millal need avalduvad ja millised funktsioonid neil võivad olla.
Uus uurimus tugineb neile edusammudele ja on esimene, mis näitab, et kindel komplekt HERV-e, mis avalduvad inimese ajus, aitavad kaasa vaimsete häirete tekkele.
Uuringu kaasvanemautor ja Londoni King’s College psühhiaatria, psühholoogia ja neuroteaduste instituudi (IoPPN) vanemlektor dr Timothy Powell ütles: «See uuring kasutab uudset lähenemisviisi, et hinnata, kuidas geneetiline vastuvõtlikkus vaimsetele häiretele on seotud kaasaegse inimese genoomis olevate muistsete viirusjärjestuste avaldumisega. Meie tulemused viitavad sellele, et need viirusjärjestused mängivad inimajus tõenäoliselt olulisemat rolli, kui algselt arvati, kusjuures teatud HERV-ide avaldumisprofiilid on seotud suurenenud vastuvõtlikkusega mõnedele vaimsetele häiretele.»
Uuringus analüüsiti andmeid varasematest suurtest geneetilistest uuringutest, mis hõlmasid kümneid tuhandeid inimesi, nii vaimse tervise probleemidega kui ka ilma, samuti 800 inimese lahkamisel saadud ajuandmeid, et uurida, kuidas vaimsete häiretega seotud DNA variatsioonid mõjutavad HERV-ide avaldumist.