Kui tavapärane ööpäevane kõnekoormus jääb 3000 alla, siis möödunud aasta jaanipühadel tehti hädaabinumbrile 22. juunil kokku 3500 kõnet ööpäevas. 23. juunil valiti 112 4200 korda ööpäevas ja 24. juuniks kasvas ööpäevane kõnede arv juba 4300ni.
«23. ja 24. juunil on Häirekeskuses tööl kokku pea 100 inimest, et vastata nii hädaabinumbri 112 kui ka riigiinfo telefoni 1247 kõnedele ning saata välja kiirabi ja pääste ressursse. Kui eelmisel aastal suutsime enamikele kõnedele vastata keskmiselt 10 sekundi jooksul, siis ajutised ooteajad võivad suurte kõnekoormuste tõttu siiski tekkida. Palume inimestel 112 valida juhul, kui on kiiresti vaja kiirabi, politseid või päästet. Helistades tuleb püsida liinil kuniks kõnele vastatakse ning mitte katkestada, sest vastasel juhul liigub helistaja ootejärjekorra lõppu,» selgitab Häirekeskuse kriisijuht Janek Murakas.
Läinud aasta jaanipühadel vajati kiirabi enim valude (kõhu-, selja- ja rindkere), südamehaiguste, luumurdude, traumade ja vigastuste tõttu. Politseid kutsuti alkoholi (joobes inimesed, sh joobes juhid liikluses), lähisuhtevägivalla ning öörahu pärast, päästjaid tuletegemiste tõttu.
«Saame igal aastal kõnesid, kus kurdetakse öörahu rikkumise üle ja soovitakse korrakaitsjaid, kes kutsuks lärmajad korrale. Peame helistajatele rahulikult, aga järjepidevalt selgitama, et öörahu ei kehti 23. juuni öösel vastu 24. juunit. Paneme kõikidele pidutsejatele südamele, et tähistataks vastutustundlikult ning avalikus kohas tuleb käituda nii, et teisi ei häiritaks,» sõnab kriisijuht.
Igal inimesel on võimalik anda oma panus, et pühad mööduksid muretumalt. «Selleks tasub söögi ja joogiga piiri pidada ning veenduda, et kodune apteek on varustatud olulisemate ravimitega, et kergema tervisemure korral end ise aidata. Olukordades, kus on aga kiiresti vaja kiirabi, politseid või päästet, peavad abistajad kiiresti kohale jõudma. Seetõttu on oluline osata määrata oma telefoni kaardirakendusest koordinaate, mis on täpseim asukohakirjeldus abi välja saatmiseks näiteks looduses või võõras kohas viibides, kus ei osata sageli aadressi öelda või täpset asukohta selgitada,» soovitab Murakas.